ГардеробЗасновниця пекарні «Сестри Бабенцови» Ольга Бабенцова – про улюблений одяг
![Засновниця пекарні «Сестри Бабенцови» Ольга Бабенцова – про улюблений одяг — Гардероб на Wonderzine](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post-cover/lgXvDHR2AzpCSyYKrIzFhA-default.png)
І усвідомлене споживання
ДЛЯ РУБРИКИ «ГАРДЕРОБ» ми фотографуємо красиво, самобутньо або дивно одягнених людей в їхніх улюблених речах і просимо розповісти пов’язані з ними історії.
Цього тижня наша героїня – співвласниця пекарні «Сестри Бабенцови» Ольга Бабенцова.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/k4VFgQpFEZGly6oE4WvXDA.jpg)
Я народилася у Дніпрі, тоді ще Дніпропетровську, ми жили скромно, і наша сім’я купувала одяг дуже рідко, але це були якісні речі. Коли мені виповнилося 7 років, моя мама поїхала працювати до Америки й звідти надсилала нам величезні коробки красивого модного одягу. Частина речей залишалася нам, а частину бабуся продавала. А ось із взуттям мама ніколи не вгадувала, вона надсилала дуже круте взуття й завжди не потрапляла в розмір. Мені було прикро, адже хтось ходив у красивих туфлях, які мали належати мені. Можливо, саме тому, коли я влаштувалася на першу свою роботу в Zara, відразу ж купила шкіряні леопардові черевики.
В юнацтві я скуповувала модні журнали, ходила в Палац піонерів і вчилася шити, мені завжди подобався красивий одяг, і я його намагалася створювати самотужки. У 90-ті мама, як і багато інших, їздила до Польщі й привозила нам модні речі. У 7-му класі в мене були черевики на широкій танкетці й дуже модна, як на закордонних показах, коротка дута стьобана спідниця. І ось я приходжу до школи й відчуваю себе дитиною на мільярд! А мої однокласники – посміялися з мене. Тоді я зрозуміла, що якщо ти хочеш бути модною у школі – треба купувати речі на «Озерці», нашому місцевому ринку у Дніпрі. Тоді все буде прекрасно.
Коли я переїхала до Києва, то віднесла на смітник усе своє взуття на підборах. Зрозуміла, що мені просто нікуди тут його носити. Це не мій спосіб життя. До речі, дуже відчувається різниця у стилі між моєю київською тусовкою і Дніпром, особливо, коли заходиш до «Косатки», «Каштана», «Зигзага» або гуляєш по Рейтарській – це два різні світи.
І ось так, з часом, у мене почала формуватися так звана «капсула одягу», яку я не викидаю, а вожу із собою під час кожного переїзду з квартири на квартиру. Був час, коли я вирішила, що мені не треба багато речей, і почала їх позбавлятися, але потім мені стало так сумно. Тому що бувають моменти, коли тобі хочеться одягти щось під настрій, а речі вже немає.
Зараз мій гардероб можна умовно розділити на дві частини – це сукні у стразах і мінімалістичні піджаки й брюки прямого крою. Це те, що я ношу кожен день, і те, що одягаю на вечірки. Якщо подивитися на гардероб, можна подумати, що це речі двох кардинально різних людей. Усі луки в мене висять у колірній градації – це профдеформація, я три роки працювала в Zara й розвішую одяг, як це було в магазині.
Ще я хочу запустити свій бренд одягу, який буде перешивати речі із секонд-хенду, тому що у світі вироблено стільки речей, що вистачить не на один бренд. І я коли-небудь це зроблю. Але це буде тоді, коли я розберуся зі своїм власним стилем.
Як правило, я купую речі в Європі, люблю Uniqlo, Аrket, & Other Stories, а ще я люблю секонд-хенди, особливо у Дніпрі, тому що там ніхто не купує дійсно цікаві речі й вони висять непотрібними.
Останнім часом я дуже рідко спонтанно купую собі одяг – я за усвідомлене споживання й намагаюся прорахувати, скільки разів носитиму ту чи іншу річ. Колись в Одесі я купила за 100 доларів пальто української дизайнерки Юлії Паскаль з однієї з перших її колекцій. На цьому пальто з пресованої вовни лазером було вирізано горобине крило. Мене це так вразило! А ще колись купила на сайті плаття Kenzo, воно коштувало 150 євро. У нього дуже красивий складний крій, і воно не втрачає форму, що б ти у ньому не робила. Більше я таких покупок не роблю, тому що пальто Paskal я одягла три рази. Це як купити картину. Можна сказати, це був мій вклад у мистецтво.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/qsYnSoJnqZawNNTudcy8ig.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/RfikTqGcNCOQWSYttTkYcQ.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/WdB-iive0IHQS5tRuoHQ_g.jpg)
Піджак Massimo Dutti, топ, спідниця, босоніжки Zara, хустка Bershka, сумка Reserved.
Цей піджак мені подарував мій друг, тому що мені він дуже сподобався. Він ідеальний на прохолодне літо. А ще я люблю хустки – часто зав’язую їх на голову, на сумку або джинси. Обожнюю леопардовий принт: якось проходила повз Bershka, побачила цю хустку й не змогла оминути – в одній речі дві мої любові. Це мій звичайний лук, коли я йду на зустрічі або робочі переговори.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/D0KSMTvutrhu7TOm43Cm5g.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/t5b553jTZiHlOmEoMCvf2w.jpg)
Вишиванка – старовинна річ, джинси Weekday, босоніжки – із секонд-хенду.
Вишиванка дісталася від мого дідуся, і я її дуже люблю, ношу, як правило, з джинсами. А от джинси купила у Стокгольмі, це бренд Weekday, у них зручні моделі. За шльопанці я віддала 50 гривень у класному секонд-хенді на Подолі, який, на жаль, уже закрився.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/35uB2hywNGE8TB2tBWN7pg.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/AQGvL_tJ8Ts2RBpMVoxaog.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/Q-kPg6NhHnGN8JjYhb4ntw.jpg)
Шкіряні штани – вінтаж; топ, босоніжки, намисто Mango, перли – від бабусі
Я давно хотіла шкіряні штани, побачила їх в одному з вінтажних магазинів в Instagram ‒ і купила. Нитка перлів (та, що довша) – від моєї бабусі, і коли я переїжджала до Києва, узяла її без дозволу, потім, звичайно, зізналася, бабуся не сердилась на мене.
Нитка коротша – це Mango, і її можна причепити на оправу окулярів, щоб носити їх на шиї.
Це лук, в якому я люблю ходити на коктейльні вечірки.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/Q77l1CPdE-Ummmgc6hPzkg.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/l2UZpdhtobNNDNUoVbjQCw.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/nimmnUyXBLeDR2FTfasDhQ.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/-y56T9il_qCcpf3SjJ0Vww.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/KquFy44YlGPZxy4BOBwjEg.jpg)
Берет H&M, джинси Weekday, тільняшка – ноунейм, кеди Converse x Comme Des Garçons, тренч Uniqlo, сумка – ноунейм, хустка Paris Hilton
Кодова назва цього образу – «Я – мати французького бульдога». Берет мені привіз хлопець із Берліна. Тренч – просто знахідка, він прогумований і не мокне, тільняшку я купила десь на лотку – це спонтанна покупка. Кеди – у Берліні, це мій подарунок на 29 років. Я довго не могла зрозуміти, що я хочу – браслет Tiffany або кеди Comme Des Garçons. Це була кумедна історія: ми зайшли в бутик Tiffany, були одягнені в дощовики, оскільки падав дощ, з рюкзаками, у кросівках. І продавчиня нас проігнорувала, пішла обслуговувати якихось вишукано одягнених жінок. Звичайно ж, ми розвернулися й пішли за «конверсами», про що я жодного разу не пошкодувала. Плетена сумка з благодійного магазину «Ласка». Я часто туди ходжу, там багато прикольних речей.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/lHT0Zd5UYipiRsvbHPJ8hw.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/2yElcC_cdvHZAzlqTbzFjQ.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/0DEOsfdP47SFCjgU_qLAYw.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/xykI7LPmJ488hgW8wbCUIw.jpg)
Джинси Mango, леопардова сітка – із секонд-хенду, бежева куртка H&M Studio, намисто Mango, мушля – ноунейм
Куртку я купила в Берліні на барахолці, коли проходила повз рейл із речами, прямо на вулиці. Сітку я теж випадково побачила у секонді, і вона обійшлася мені у 30 грн.
Підвіску у вигляді мушлі я знайшла в Копенгагені, люблю з кожної подорожі щось цікаве привозити. У будинку, де ми наймали квартиру, був маленький магазинчик, я довго вибирала й вирішила взяти цю мушлю, тому що люблю мультик «Русалочка», а вона співала саме в мушлю.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/n66Bsx9n3y4yjxP-Q6olZg.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/PUk-TLM6Jhw1cTTe83laQw.jpg)
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/EbdS73DaFlpJjkxdjBqouQ.jpg)
Сукня Uniqlo, шкіряна куртка Promod, хустка Bershka, черевики Zara
Це лук на випадок, якщо я піду танцювати й буде прохолодно. Шкірянці вже 12 років, я її купила, коли влаштувалася працювати в бутик одягу, і з часом вона дуже красиво витерлася. Сукню привезла з Копенгагена – це мій варіант маленької чорної сукні, і підходить вона під все. Черевики – з Барселони, це було чисто комерційне рішення, я дуже хотіла саме цю модель, а коштували вони там майже вполовину дешевше, ніж у нас.
![](https://cdn.wonderzine.me/wonderzine.com.ua/post_image-image/DtsE-2ZkRoT2R8bekuUR8Q.jpg)
Текст:
Анна Хаєцька
редакторка Wonderzine Україна
Фото:
Яніна Сич
Коментарі
Підписатись